Vidi, ja ne znam šta da radim. Dosta mi je svega.
Ljubav mog života tebe se ne tiče!
Za boga miloga, slušaj me!
Ona mi se podsmeva!
- Slušaj, ja ti kažem... - Slušaj, draga, ovo je veoma...
-...s tobom... - Ni ja to ne mogu da trpim!
Odlazim! Odlazim!
Ti nju znaš, zar ne?
Naravno.
Ona je Karmen.
O čemu se radi?
Moj bivši muž, vajar, prirediće rođendansku zabavu. Ti ćeš biti tamo.
Oko 11 otići ćeš u njegov atelje.
Tamo ćeš videti njegovu plastičnu Karmen. Iznećeš je kroz prozor.
Ja ću te čekati u kolima.
A onda?
Vratićeš se na zabavu.
Pričaćeš s njim...
Tešićeš ga...
A onda ćeš mu predložiti da izloži Karmen lično,
umesto da izloži njenu skulpturu.
Moja krađa neće imati smisla
osim ako on to sam ne zaključi.
- A šta je sa mnom? - Ti ćeš pobediti na konjskim trkama.
Moj prvi muž je imao štale,
tako da niko ne zna više od mene o životu konja
i njihovom timarenju, koje nema nikakve veze s tim muškarcima.
Ja odlično poznajem džokeje.
Džokej je bio razlog mog razvoda.
Alo?
Za tebe je, Karmen.
Alo?
Da, ja sam.
Ko si ti?
Kuksy. Kouski? Kouski.
Da. Da, naravno.
Da, sećam se.
Stvarno? Ne možeš da nađeš moj račun?
Opsednut?
Da, da.
Zabava?
Tvoj rođendan?
U tvojoj kući? Za deset dana?
Ali ima još dosta do toga.
Pa, znaš, ja nikad ne znam šta ću raditi.
Iznenađenje?
Reci mi.
Dobro, doći ću.
Da, da, daj mi tvoju adresu.
Da.
Pompe!
Ćao!
On će mi prirediti iznenađenje.
Ovo je iznenađenje!
Nestala je! Nemoguće! Bila je ovde pre manje od jednog sata!
O čemu se radi?
Skulptura. Skulptura koja prikazuje tebe.
Kako je neko mogao da uradi nešto ovakvo?
Hajde da je potražimo.
Ne, beskorisno je. Neko ju je ukrao.
- Ali ko je mogao da uradi tako nešto? - Ona.
Siguran sam da je ona iza ovoga. Opet ona!
Ali ko je to "ona"?
Moja bivša žena.
Moram da je nađem!
To je bilo moje najlepše delo. Bila je čarobna.
Napravio sam je za moju sledeću izložbu.
Karmen, Karmen... sjeban sam! Nemam dokaza!
Ništa ne mogu da uradim!
Vračara mi je rekla da ću uskoro izgubiti minđušu
na zabavi.
Karmen, hoćeš li doći?
- Idi, Karmen... - Jedan minut.
Sigurn sam da je ovo za tebe, uostalom.
Couski...
Uđi.
Odmah ću ja.
Couski...
Odmah ću ja.
- Zdravo. - Zdravo, Karmen.
- Pa? - Ništa!
Zvao sam je telefonom hiljadu puta ali ona se ne javlja.
Pitao sam sve njene prijatelje, ali oni ne znaju ništa.
Otvaranje izložbe je za dve nedelje.
Budi strpljiv.
Lako je to reći. Kad bi je znala onako kako je ja znam...
Zašto uvek moramo da razgovaramo o njoj?
Ona možda nema ništa sa ovom pričom.
Ona je uvek umešana u sve što se dešava meni.
I da znaš, ona je ukrala moju skulpturu.
Do sad ona nikad ukrala ni jednu skulpturu! Zašto...?
I zašto baš tvoju?
Ostavi tvoju ženu na miru.
Ignoriši je samo, Couski.
Naći ćeš rešenje za tvoju izložbu.
Mislio sam da sam ga već pronašao, ali...
Ali ti treba da se složiš s tim.
Reci mi.
Šta ako bih ja izložio tebe
umesto tvoje skulpture?
Baš čudno...
Noćas sam sanjala upravo baš to...
Pa?
Ovo je kompletno ludilo.
- To je sjajna ideja. - Prihvatićeš to?
Couski...
Kakvo pitanje!
Karmen, spasla si mi život.
Ti ćeš biti moje najuspešnije delo.
Najvoljenije,
možda najskuplje.
Ti si divna.
"Kouski izlaže Karmen",
to će biti ime izložbe.
Bez krađe, ti ne bi došao do tako sjajne ideje.
To je bio jedan moj divni prijatelj koji mi je to predložio.
Ja sam nisam imao ovakvu ideju.
A i ti si sanjala o tom.
Ne znam kako da izrazim moju zahvalnost.
Zahvali tvojoj bivšoj ženi.
Mojoj bivšoj ženi.
Ona više ne postoji.
Idem da se obučem.
Vidi, brazilski kolekcionar.
On je jako dobar prijatelj Silvije Kouski.
Šta on radi ovde?
Ovde je lepo.
Da li ćeš me pozvati?
Želeo bih da znam ko te je pozvao.
Karmen, naravno. Ona je divna.
Postale smo dobre prijateljice.
Ali zašto si namrštio lice? Došla sam ovamo samo da ti čestitam.
Hvala.
- Trebalo bi da si srećan. - Srećan sam.
- Da li te ovo nervira? - Ne.
Ali ne izgleda da ti je drago.
Mislim da je ovaj put tvoj prljavi trik uspeo.
Kakav prljavi trik?
Pitam se šta smišljaš sada.
To je za tvoje dobro, dragi, kao i obično...
I za moje dobro takođe.
- Otići ću uskoro. - Odlaziš na mesec?
Ne.
Izvini.
Toliko sam frustriran tvojim prisustvom da ne znam više šta govorim.
- S kim odlaziš? - Zašto?
- Reda radi. - Samo reda radi?
Jednom za svagda, bolje razumi
da si ti taj koji prati mene.
Da, ti!
Napravio si od mene tvoju boginju,
tvoju ćerku, tvoju muzu ili vešticu prema tvojim hirovima.
Ja više nikada neću upasti u tu zamku.
Ja sam neko novi, neko koga ne poznaješ.
Muka mi je da se svetim.
Ti si tvrd. Ti ništa nisi razumeo.
Sad kad si slobodan, idi i traži drugu ženu.
Neću te više gnjaviti.
To je nešto u šta ja nikad neću poverovati.
Pre nešto u šta ne želiš da veruješ.
Šta ti hoćeš?
Gde sam ja?
U mojoj spavaćoj sobi
Kakav košmar!
To više nije košmar.
Ipak, još se nije završio.
Alo?
Ne mogu ništa da čujem.
Šta? Prodata?
U peharu tvojih usana nudiš mi
Najjači otrov da utoliš moju groznicu.
Tvoja koža ima miris onih razgaljenih noći
kad doživljeno sladostrašće
traži da probije svoj zatvor.
Izvlačim se iz tvojih ruku i čeznem za
grubim tragovima tvog zagrljaja.
Ponudi mi zrelo voće tvojih usana
sred divlje opijenosti gde razum prestaje.
Naša spavaća soba je zatvorena i zavese
navučene preko zlatnih okana.
Dok osećamo kao da smo odsečeni od sveta
žmarci jure kroz našu kožu.
Oslobađaš se tvoje odeće,
to te potrese koliko i rastuži.
Verovaću u sreću
sad kad mi ona odaje tvoje tajne.
U peharu tvojih usana nudiš mi
Najjači otrov da utoliš moju groznicu.
Tvoja koža ima miris onih razgaljenih noći
kad doživljeno sladostrašće
traži da probije svoj zatvor.
Izvlačim se iz tvojih ruku
i čeznem za
grubim tragovima tvog zagrljaja.
Ponudi mi zrelo voće tvojih usana
sred divlje opijenosti
gde razum prestaje.
Ne javljaj se. To je on.
Ide mi na nerve.
Ne prestaje ni na minut.
Sutra ću mu vratiti njegovu statuu nazad.
Ići ćeš unutra korz isti prozor.
Preveo Mita